Христо Смирненски
Към една приятелка

chitanka.info

Към една приятелка[0]

Тази вечер пак ще минете

в многолюдний булевар

край глупците по витрините

на разгулний „Алказар“[1];

дето в блудкаво веселие

с жалък карнавален вид

дреме в скука и безделие

празен столичен елит.

Вечно скръбна и замислена,

вас навярно този път

сред тълпата многочислена

ще ви озари смехът.

И в витрините загледана,

вий ще минете край тях

все тъй скромна и приведена,

но сподавена от смях.

Знам, децата на прозявките

в жалката си суета

заслужават подигравките

и на вас, и на света,

но, приятелко пленителна,

аз бих молил и желал

сред усмивката презрителна

да проблесне и печал.

Съжалете тез забравени

от живота същества,

тези мумии поставени

в скинята на глупостта.

Затова — когато минете

тази вечер пак оттам,

за глупците по витрините

поплачете си, мадам.

[0] Публикация: Червен смях. Седмично илюстровано литературно-хумористично списание. София, г. I, бр. 17 от 15 май 1920 г., с подпис: Хр. Смирненски. ↑

[1] „Алказар“ — сега кафене-ресторант „България“. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.